14.-17.11.2008 - Paří
Tak jsem si říkali, e by bylo u příleitosti prodloueného víkendu dobré zase někam vypadnout a volba tentokrát padla
na francouzskou metropoli.
Odjíděli jsme v pátek krátce po obědě od Grandu a postupně se prokousávali naí vlastí
přes v pátečním odpoledni totálně zacpanou Prahu do Plzně, odkud je to ji jen skok k naim západním sousedům.
Noční tranzit Německem proběhl bez problému, jen na jednom z odpočívadel jsem se musel zastydět za některé nae spolucestující,
kteří se rozhodli poněkud nevhodně parafrázovat přísloví o dobré hospodyňce co pro pírko přes plot skočí a kvůli úspoře
50 Eurocentů za pouití záchodku jim stálo za to se plazit na toaletu po zemi otvorem určeným pro děti.
Cesta opravdu ubíhala, dokonce jsem si i schrupnul, co nebývá v autobusu pravidlem a kolem sedmé ranní, jetě za úplné tmy, tu byla
poslední zastávka ji na dosah města nad Seinou. Průjezd městem je v sobotním ránu bez větích zdrení a tak jsme krátce
po osmé vysazeni u Invalidovny a vydáváme se na dnení "tůru". Začínáme vzhledem k místu vylodění práve přilehlou Invalidovnou,
kterou si vak prohlííme jen zvenčí. Otvírá se a o půl desáté a vechno se stejně za dva dny stihnout nedá. Od Hôtel des Invalides
jdeme procházkou k v současnosti nejznámějí dominantě Paříe.
Eiffelova vě byla postavena v letech 1887-1889 u příleitosti
světové výstavy, která se v Paříi konala právě v roce 1889. Za bratru lidových 12 Eur se necháváme vyvést výtahem téměř a
na samotný vrchol, odkud je pěkný výhled v podstatě na celou Paří. Dnes ho bohuel docela kazí podmračené a mlhavé podzimní počasí.
Dolů jsme se rozhodli slézt poslední část cesty po schodech a můeme si tak detailně prohlédnout konstrukci věe.
Od Eiffelovky se přesouváme paříským metrem do stanice Luxemburg odkud je to jen kousek do rozsáhlých a i na podzim pěkně upravených Lucemburských
zahrad, kam vak jen nakoukneme a míříme dále do latinské čtvrti. Z bulváru Saint Michel odbočujeme k Sorboně, kde se i v sobotu
pohybuje dost studentů. Pak se ji po Rue de la Huchette pomalu ale jistě blííme k Seině. Ulička Rue de la Huchette byla dříve
mekkou tuláků a beatniků, dnes je v podstatě celá v obleení nejrůznějích restaurací a občerstvoven, kde se ale dá za rozumný
peníz docela dobře najíst. Po mostě s pěkným výhledem na Notre-Dame přecházíme Seinu a míříme do Břicha Paříe a pak kolem
moderního Centre Pompidou k Paříské radnici.
Nohy u řádně bolí a tak jdeme na chvilku odpočinout do Notre-Dame, kde právě probíhá
koncert dětského sboru z Reykjavíku. Po chvilkce spočinutí míříme zpět do Rue de la Huchette a dáváme opravdu vynikající a hodně
vydatný pita gyros za 4,5 Eura. Přejezení poté bloumáme po okolních uličkách a kolem Seiny a na estou hodinu se vracíme
k Paříské radnici, kde máme sraz s naí skupinou a s průvodcem. Poslední dnení kroky naich ji velmi znavených nohou vedou
na náměstí Bastily, odkud autobusem odjídíme do hotelu F1 na periférii Paříe. Rychlá sprcha a hurá na kutě, spíme jako do vody hození.
V neděli vstáváme odpočatí po sedmé hodině, snídáme ze zásob z domu přivezených a v osm hodin odjídíme na druhý den toulání
po Paříi.
Dopoledne nás čeká Montmartre. Autobus nás vysazuje na Place Pigalle, kde nám ráno spestřuje bitka černochu právě odcházejících
z místí diskotéky a následkný zásah paříské policie. Pak ji míříme vzhůru přes náměstí Abbesses s jedním z mála zachovalých
původních vstupů do metra a kolem jednoho z posledních
zachovalých mlýnů Moulin de Galette do samotného srdce Montmartru k chrámu
Sacre coeur. Procházíme si samozřejmě i okolní uličky a náměstíčka, vude se nám snaí pouliční prodavači vnutit své zboí,
eventuelně na nás snaí zvěčnit svou rukou místní umělci. Vytrvale vak odoláváme, jediné čemu neodoláme jsou palačinky, které
samozřejmě v Paříí ochutnat musíme :-)
Z Montmartru nás čeká docela dlouhý pochod do centra města kolem spousty zajímavých míst,
která si vechna snad ani nepamatuji, tak jen namátkou Moulin Rouge, náměsti Vendome, paříská opera či nákupní centrum La Fayette.
Krátce jetě procházíme zahrady Tuilerie a ji opět řádně znaveni přicházíme k Louvru. Tomu se věnujeme slabé tři hodniky.
Stihnout ve se samozřejmě nedá, ale na nakouknutí a obhlídku toho hlavního to myslím bohatě stačí.
Od Louvru je v podvečer přesouváme metrem k vítěznému oblouku, procházku po Champs Elyséés si necháme na přítě. U vítěného oblouku nás troku
zaskočí vojenská přehlídka díky ní je momentálně vstup na něj uzavřen. Nikdo bohuel neví na jak dlouho a tak to chvíli vypadá
e poslední večerní pohled z výky na Paří si budeme muset odpustit. Nakonec se vak přece jen zadaří a tak ji za tmy
se můeme z vrcholu Vítěného oblouku porozhlédnout. Pohled je to parádní, řekl bych lepí ne z Eiffelovky. Pak nás ji
čeká přesun k Seině a poslední bod naeho nabitého programu, příjemný hodinový výlet lodí během něho si prohlédneme a připomeneme
mnohé z toho co jsme za uplynulé dva dny viděli. Po půl desáté večerní se pak vydáváme na cestu zpět domů, kterou nám jetě zpesří
ranní návtěva lázní v německém Ambergu, které sice nejsou a tak úasné, ale pro tělo znavené celodenním chozením po Paříi
a následnou nocí v autobuse je to docela příjemné osvěení. Z Ambergu je to ji kousek na nae hranice a zbývá tedy
jen tradiční dálniční průjezd naí vlastí a chviličku po páte odpolední příezd do Brna.
![Eiffelovka](http://foto.hynna.net/albums/Paris/thumb_4079.jpg)
![Notre Dame](http://foto.hynna.net/albums/Paris/thumb_4159.jpg)
![Sacre Coeur](http://foto.hynna.net/albums/Paris/thumb_4243.jpg)
![Euro Eiffelovka](http://foto.hynna.net/albums/Paris/thumb_4302.jpg)
![noční Paří](http://foto.hynna.net/albums/Paris/thumb_4331.jpg)